No video
книжки, які мене лякають
Книги, які згадуються у випуску:
02:13 - «Зачарована гора», Томас Манн
03:46 - Cryptonomicon by Neal Stephenson («Криптономікон», Ніл Стівенсон)
04:58 - Possession: A Romance by A. S. Byatt («Одержимість», Антонія Баєтт)
06:12 - «Бляшаний барабан», Ґюнтер Ґрас
07:02 - «Уот», Семюел Беккет
08:03 - «Чому нації занепадають? Походження влади, багатства і бідності», Дарон Аджемоґлу, Джеймс Робінсон
09:12 - «Улісс», Джеймс Джойс
10:58 - «Мобі Дік», Герман Мелвілл
12:26 - The Amazing Adventures of Kavalier & Clay by Michael Chabon («Приголомшливі пригоди Кавалера та Клея», Майкл Шебон)
14:00 - «Нейромант», Вільям Ґібсон
Пікірлер: 39
«чекає свого часу, або моєї пенсії» - ідеальний опис половини моєї бібліотеки 😂
Томас Ман дуже осінній за настроєм, його круто зараз читати👌 Роман дуже хороший, він про перебіг часу, а наприкінці символічно розміреність життя порушується війною.
подяка за відео! Щасти Вам!
Читав "Улісс" і тому наважуюсь дати пораду не повязувати його читання з попереднім прочитанням "Одіссеї" - цей звязок штучний, притягнутй за вуха, це один з понтів Джойса. Доречі, кожну главу "Улісса", крім Гомера, Джойс ще співвідносить до якогось органу (нирки, легені, печінка...) та кольору.
Мобі Діка прочитав українською ще на першому курсі, але її складність не у морських термінах, а у тому, що вона душнільська, бо оповідач це бібліотекар, який записався на китобійний корабель)
Яка класна ідея для відео!
Just do it! 😊
Я дуууже сподіваюсь, що Possession тобі все ж таки сподобається 😅 я хочу спробувати якусь ще книгу Баєт, раптом інша тематика мені зайде. Теж боюсь Улісса 🙈
Зі списку читала тільки Мобі Діка, він геть не страшний) дуже цікавий ❤
Бажаю сміливості в прочитанні всіх книжок🌻👌
Олю, замотивувати тебе не зможу бо жодної зі «страшних» книжок я не дочитата😂 Уліса теж якимись уривками, Нації занепадають теж почала і не змогла продовжити бо перейшла на щось легше) у мене ще довго стоїть емоційний інтелект, який мене лякає своїми розмірами😅
Усміхнулась, коли ти розповідала про Уліса, бо я вже три рази читала Одісею у рамках підготовки до Уліса, але ще жодного разу не читала власне Уліса :) З твого стосика я читала лише Мобі Діка. Так, це складний текст, але мені сподобалось. Я паралельно читала книжку Why Read Moby-Dick? by Nathaniel Philbrick це допомагало мені в розумінні. Загалом же, мені сподобалось відчуття того, що з одно боку це якесь літературне божевілля з різних стилів, з несподіваних відступів і всього такого. А з іншого боку, відомо, що він двічі її переписував, тож це не спонтанний потік, він саме так її і задумував і це прямо інтригуючи цікаво!
@marysyarudska
11 ай бұрын
О, ще думаю, що українською навряд чи було б легше розуміти морську термінологію, бо в нас вона переважно запозичена з голандською. Англійські терміни, хоча б на знайомі слова схожі
Дивлюсь на твого Улісса й згадала, що ми з подругою домовились відновити його читання, які починали весною, й я мала прочитати минулого тижня наступну главу, про що успішно забула😅
В мене так було з Музеєм покинутих секретів Забужко. Багато років вона в мене лежала, а зараз дуже захотілося її прочитати. Ще не дочитала, але я у захваті! А от Мобі Діка та Улісса не змогла дочитати. Сподіваюсь, прийде і їх час😊
Читала "Зачаровану гору" і мені цей твір здався затягнутим, не вистачало динаміки) моментами мені перегукувалося з "Життя у позику" Ремарка (через місце дії в туберкульозному санаторії), все ж твір Ремарка мені сподобався значно більше)
@nestorlitochytec
11 ай бұрын
Ооо, колись я читала багацько Ремарка, але не цю…
Бляшаний барабан поки що не читала, але читала Цибулину пам'яті Гюнтера Грасса, і мені дуже сподобалось. Тож думаю що і ББ не такий страшний як вам здається.
«Кавалера і Клея» читала, «Союз» - ні, але з відгуків, що дивилась на другу, можу сказати, що вони дуже різні) «Пригоди Кавалера і Клея» мені сподобалась в свій час: цікава історія про дружбу, трагізм і бажання проживати через творчість) А от «Союзу єврейських полісменів» тепер боюсь я)))
@nestorlitochytec
11 ай бұрын
Єврейська полісмени - одна з небагатьох книжок в моєму житті, яку я прямо НЕ рекомендую читати, без всяких поправок на смак чи суб‘єктивність. Ти нічого не втратиш😁
З переліку прочитав лише Улісс, читання зайняло більше року, ще й оркською (хоча в орків Толкіна вона більш милозвучніша за ту), досвід читання на той час був недостатній, тепер маю український примірник, тому в майбутньому обов'язково перечитаю рідненькою.
В мене такий самий план на Улісса та Одіссею, а все для того, щоб прочитати книгу Ярмоленка) Мої найстрашніші книги: листування Забужко і Шевельова, книги Леоніда Плюща, Амадока і Букова Земля. Ще боюся починати Око Світу, але вже не через складність чи розмір, а через те, що не сподобається)
@nestorlitochytec
11 ай бұрын
О, я теж маю листування Забужко в Шевельова і вона здається нестрашною мені😁а от Амадока трохи так!
З вашого списку читала "Улісса" і "Нейроманта". Не можу сказати, що "Улісс" сподобався чи що я його зрозуміла. Думаю перечитати на пенсії) а от у "Нейроманті" не побачила нічого страшного, хоча і не любителька фантастики
Я теж боюсь деяких книжок 🫣 Це «Амадока» Софії Андрухович, Кадзуо Ішіґуро «Безутішність» та «Після війни» Тоні Джадт. Це перші, що згадались.
@nestorlitochytec
11 ай бұрын
Після війни найстрьомніша з цього для мене!
Я сокійно відношусь до того факту,що не прочитаю всіх гідних книг.З названих Вами сміливо беріться за"Possession" Антонії Баєтт.Читала її в перекладі російською( нажаль не володію англійською).Книга справила незабутні враження і інші доступні мені книги Баєтт їх не перевершили.Після декількох невдалих спроб з "Уліссом" вирішила просто зануритись в текст , блукати Дубліном і навіть в фіналі пережила катарсис.Цікавий був і досвід перебування в санаторії Манна, в світі до світових воєн.
@nestorlitochytec
11 ай бұрын
Дякую! Ваш комент дійсно мотивує взятися за Баєтт!😊❤️
2:30 юніверс (жупанського) не знаю чи є ще в наявності. Із тої серії, що й Ґрасс.
Поки мене лякає лише одна книга, хоча не так текстом як можливою майбутньою вартістю - "Нескінченний глум" Воллеса, дуже хочу її прочитати. Цьогоріч, із більш серйозної літератури прочитав Ім'я Рози_Еко, СІММІС_Ніл Стівенсон, Герцог_Сол Беллоу, Веселка тяжіння_Пінчон, Сліпота_Прозріння_Сарамаґу та Опівнічні діти_Рушді. Дуже надіюся, що вдасться ще щось круте прочитати.
@nestorlitochytec
11 ай бұрын
Ого, це дуже серйозний список за один рік!
А ще я боюсь всіх книжок англійською 😬
Цікава назва ролика😅 Сижу й думаю, чи це концепт чи завтик)
@nestorlitochytec
11 ай бұрын
Дякую! Добре що ти так швидко закоментила!❤️
чому в 2023 році люди все ще дають характеристики книгам «чоловіче/жіноче»? чому, якщо книга про криптографію, то одразу чоловіче і задротство? можливо, це саме для вас є критерієм - нехай. просто робити таке узагальнення, від якого віє сексизмом - звучить вкрай неприємно.
@nestorlitochytec
9 ай бұрын
Хм, можливо тому, що ця книга дісталася мені від хлопця-айтішника… а ще сильне враження справив оцей комент на гудрідс: «This is a massive boy book. A MASSIVE boy book. It's got overwhelmingly male characters, and they do really boy things, like coding, and shooting things, and drawing logarithmic graphs about the last time they masturbated. I kept being surprised that I could open this book and it didn't immediately smell overpoweringly of old canvas and sweat. And I say this in the most endearing way, generally speaking - the characters in this book have no idea, none at all!, that I am not One Of Them, so I got to romp about with the best of them, messing about with submarines and mid-nineties hacker politics.»
@QWERTY-rt6id
9 ай бұрын
@@nestorlitochytec мій друг айтішник радив мені читати романтичне фентезі, яке дуже йому сподобалося, то й що? це якось характеризує людину? ніяк. називати кодинг, математичні рівняння, малювання схем - суто чоловічою справою… що за ницість. виходить, що справа жінки - сидіти вдома на кухні, пекти пироги і няньчити дітей? хоча багато прекрасних і розумних жінок зробили визначні відкриття в сфері фізики, математики, програмування, шифрування і т.д. і так, я читала повністю цей трохи мізогінний відгук на гудрідз. хочеться зауважити, що думки з 2014 не зовсім підходять думкам з 2023.